3650 dage.
Så lang tid har 26-årige Mynthe Liljeskjold fra Holbæk været stoffri. Men hun kæmper stadig med tanken om, at hun aldrig igen vil mærke den eufori, der spredte sig i kroppen, da hun tog stoffer.
- Jeg prøver stadig her ti år senere at finde erstatningsmidler. Det kan være træning, det kan være mad, det kan være alt muligt. Men lige meget hvor meget jeg forsøger, så kan det ikke give mig den samme følelse, som stoffer kunne, siger Mynthe Liljeskjold.
- Der er hele tiden et tomrum, som skal udfyldes. Det tager lang tid, og det har jeg arbejdet meget med.
Jeg prøver stadig her ti år senere at finde erstatningsmidler. Det kan være træning, det kan være mad, det kan være alt muligt.
Blev mobbet ud i misbrug
Mynthe Liljeskjold kommer fra en kernefamilie og havde det godt derhjemme. Men skoletiden var en anden sag. Hun blev holdt udenfor og manglede et fællesskab.
- Det gav mig følelsen af at være forkert og ensom, siger hun.
Og det var den ensomhed, som sendte hende i retningen af de euforiserende stoffer. Som 13-årig startede hun med at ryge hash, og da hun fik en kæreste, som tog amfetamin, eskalerede det.
- Jeg stillede ikke de store krav til selskabet og mine relationer dengang, for jeg havde ofte manglet nogen at være sammen med. Så bare dét, at der var nogen, var vigtigt for mig på det tidspunkt, siger Mynthe Liljeskjold.
Bevægede sig højere op på vipperne
Når Mynthe Liljeskjold beskriver udviklingen af sit stofmisbrug, forklarer hun det som om, at hun står på kanten og kigger ud over livet. Kanten er livet, det normale. Hun springer i vandet. Det er fint, men der mangler noget. Ved siden af er en-meter-vippen. Det er hash, det er tæt på det normale, og risikoen er nok ikke så stor.
- Så hopper man derfra. Når man har gjort det nogle gange, så kigger man lidt højere op. Der er en vippe på to meter, som er amfetamin. Så kan man gå derop og være lidt nervøs, for der er langt ned. Gad vide, hvor dybt man falder, hvis man hopper derfra? Men tanken er sjov, og så hopper man, siger hun.
![](http://www2.tveast.dk/animate/GIF/Mynthe.gif)
Men på trinnet over amfetaminen ligger ecstasy. Og den vippe går Mynthe Liljeskjold op på, da hendes fætter pludselig dør.
Jeg havde faktisk kun lyst til at tage stoffer og forsvinde fra virkeligheden
- Det var enormt svært, for han var den klippe, jeg følte, jeg havde i livet. Så da han dør, går jeg fra min kæreste og begynder at tage ecstasy. Jeg havde sgu bare ikke lyst til at være i live. Jeg havde lyst til at flygte, og det vidste jeg, at man kunne i en ecstasyrus, fortæller hun.
På det tidspunkt var Mynthe Liljeskjold helt omsluttet af mørke. Hun havde ikke lyst til at gå i skole. Hun havde ikke lyst til noget.
- Jeg havde faktisk kun lyst til at tage stoffer og forsvinde fra virkeligheden.
SÆTTER FOKUS PÅ STOFFER:
TV2 ØST's ungdomsredaktion, KRAS, sætter i hele oktober fokus på unge og stoffer og udkommer med indhold på YouTube, Facebook og Instagram.
Mynthes historie står ikke alene, for også Benjamin Christensen fra Korsør og Jan Lillie Lauritsen fra Slagelse har valgt at fortælle deres misbrugshistorie til TV2 ØST’s ungdomsredaktion.
Til at begynde med var stofferne en genvej til spænding og fest for Jan, og for Benjamin var det en svær barndom med en alkoholiseret mor og en voldelig stedfar, der bragte ham ind i stofmisbruget.
Mynthe og Benjamin er begge en del af kampagnen #levellerdø, som Ungdommens Røde Kors i Slagelse står bag. Kampagnen har flere unge tidligere stofmisbrugere og pårørende, som tager ud på skoler og fortæller deres misbrugshistorie til andre unge i håbet om at kunne gøre en forskel og holde dem fra stofferne.
Læs mere til kampagnen #levellerdø her: https://indsamling.urk.dk/generel/8-8277
Du kan finde KRAS - TV2 ØST her:
Facebook: https://www.facebook.com/kras.tv2east/
Instagram: https://www.instagram.com/kras_tv2oest/
Youtube: https://www.youtube.com/channel/UCeXZ_irbjb2d7N2FYaShLzA
Den første veninde
Men så kom vendepunktet.
En dag i en ecstasyrus møder hun en pige, der ser hende sidde og vende det hvide ud af øjnene og krampe lidt. Et par dage senere skriver pigen til Mynthe og spørger, hvad hun har gang i, og om hun vil med ud at gå en tur. Mynthe Liljeskjold bliver pludselig ramt af den fællesskabsfølelse, som hun har længtes sådan efter.
- Jeg går en tur med hende, og der var følelsen af at have en veninde. Vi begynder at se hinanden og laver alle mulige ting, der ikke involverede stoffer. Hun er en kæmpe del af, at jeg valgte stofferne fra. Pludselig fik jeg lyst til at være i live, siger hun.
Derfor flyttede Mynthe Liljeskjold til en anden by og begyndte på en uddannelse. Og langsomt blev det lettere at undvære stofferne.
- I takt med det skiftede jeg også bekendtskaber ud. Jeg fik et helt andet fokus i livet og begyndte på et kost- og træningsprogram, som helt naturligt gjorde, at jeg ikke måtte feste og drikke alkohol. Jeg begyndte at gå op i nogle andre ting, siger hun.
![](http://www2.tveast.dk/animate/jan-stoffer/gif1.gif)
Tænk dig om en ekstra gang
Men selvom det nu er ti år siden, kan hun altså stadig mærke længslen efter rusen. Den rus, der omsluttede hende, når hun tog stoffer. Derfor har hun også et klart budskab:
- Inden man tager stoffer første gang, skal man overveje, hvad det egentlig kan gøre ved en. Det kan godt være, man i starten gør det, fordi festen bliver lidt sjovere, men med tiden bliver stofferne nødvendige for, at man overhovedet kan have det sjovt. Og så bliver det svært at leve, siger hun.
- Jeg ville godt have vidst, at mit følelsesliv ville blive fucked up, at jeg kunne ende i en depression, og at jeg ville kæmpe med det stadigvæk her ti år efter. Så havde jeg truffet nogle andre valg.
Mynthe Liljeskjold er uddannet social- og sundhedsassistent. Hun arbejder med unge på en døgninstitution for anbragte børn og unge.